Вісник Львівського університету. Серія економічна
Вісник публікує статті, які містять нові оригінальні результати дослідження актуальних питань розвитку фундаментальної економічної науки, вітчизняної та світової економіки, застосування кількісних методів та інформаційних технологій у цифровій економіці, інноваційних напрямів розвитку обліку та оподаткування, менеджменту, маркетингу, а також результати міждисциплінарних досліджень в галузях економіки, права, екології та інших наук.
Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons Attribution License, котра дозволяє іншим особам вільно розповсюджувати опубліковану роботу з обов'язковим посиланням на авторів оригінальної роботи та першу публікацію роботи у цьому журналі. Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі. Політика журналу дозволяє і заохочує розміщення авторами в мережі Інтернет (наприклад, у сховищах установ або на особистих веб-сайтах) рукопису роботи, як до подання цього рукопису до редакції, так і під час його редакційного опрацювання, оскільки це сприяє виникненню продуктивної наукової дискусії та позитивно позначається на оперативності та динаміці цитування опублікованої роботи (див. The Effect of Open Access).
ЕВОЛЮЦІЯ ПОГЛЯДІВ НА РОЛЬ ДЕРЖАВИ В ЕКОНОМІЧНИХ ТЕОРІЯХ ПОСТКЕЙНСІАНСЬКОГО ПЕРІОДУ
Анотація. Статтю присвячено аналізу уявлень дослідників про роль держави в економічних теоріях посткейнсіанського періоду, що розглядаються з урахуванням змін соціально-економічного середовища. Мета статті – систематизувати хронологію розвитку економічної думки в контексті посткейнсіанства та проаналізувати еволюцію уявлень про роль держави в економічній системі, відображених у теоріях представників цього напряму. У дослідженні використовувалися загальнонаукові методи пізнання: синтез, аналіз, індукція, дедукція, порівняння, історико-логічний метод. Результати дослідження показують, що роль держави в посткейнсіанських економічних теоріях зазнала значної трансформації відповідно до викликів, які постали перед економіками світу після Другої світової війни, зокрема в умовах спадів 1970-х років. Зроблено висновок, що у класичному кейнсіанстві домінував підхід, згідно з яким держава переважно виконувала стабілізаційну функцію, спрямовану на підтримання сукупного попиту для досягнення повноїзайнятості та пом’якшення циклічних коливань. Проте подальші економічні виклики та нові економічні функції держави вимагали перегляду цього підходу. З’ясовано, що посткейнсіанська думка дедалі більше уваги приділяє структурним проблемам економіки, таким як нерівномірний розподіл доходів між домогосподарствами, зростання ролі великих компаній у національній та світовій економіках, інформаційна асиметрія та фінансова нестабільність. Встановлено, що в цьому контексті держава вже не обмежується функцією реагування на спади, а постає активним інституційним суб’єктом, здатним формувати макроекономічне середовище через регулювання інвестиційних процесів, зменшення соціальної нерівності та координацію очікувань економічних суб’єктів. У межах монетарного кейнсіанства акцентовано на розширенні функцій держави, включно з фіскальним управлінням та контролем за грошово-кредитною системою для забезпечення фінансової стабільності. Зазначено, що сьогодні неокейнсіанські підходи розглядають державу як ключового суб’єкта, здатного запобігати ендогенним джерелам нестабільності, зокрема тим, що пов’язаніз фінансовими спекуляціями, підвищенням рівня державного боргу та неефективною політикою управління внутрішніми і зовнішніми борговими зобов’язаннями. Практичне значення дослідження полягає в окресленні сучасних орієнтирів державної економічної політики, здатної сприяти сталому розвитку в умовах геополітичних викликів і потрясінь. Ключові слова: посткейнсіанство, економічні функції держави, економічна наука, державне регулювання, фінансова стабільність, історія економічної думки, величний неокласичний синтез.
Copyright (c) 2025 Вісник Львівського університету. Серія економічна
ЕФЕКТ ЯКОРУВАННЯ У ПОВЕДІНКОВІЙ ЕКОНОМІЦІ: КОНЦЕПЦІЯ, МЕХАНІЗМИ ДІЇ ТА НАСЛІДКИ
Анотація. Поведінкова економіка розглядає евристики – прості практичні правила, які допомагають людям ухвалювати рішення в умовах невизначеності – як джерело систематичних помилок або, інакше, когнітивних упереджень. Одним із найцікавіших когнітивних упереджень є ефект якорування, який спонукає людський мозок зосереджуватися на першому доступному елементі інформації і покладатися на нього під час подальших дій. Мета статті полягає у тому, щоб з’ясувати сучасне розуміння механізмів дії ефекту якорування і простежити його наслідки для процесу ухвалення рішень індивідами у різних сферах. Показано, що ефект якорування може зумовлюватися альтернативними когнітивними механізмами, що безпосередньо залежать від природи конкретного якоря. Скажімо, прагнення перевірити гіпотезу про рівність невідомої величини та запропонованого експериментатором якоря веде до нагромадження легко доступної інформації, сумісної зі заданим значенням якоря і сприяє зміщенню остаточної оцінки у відповідному напрямку. У разі використання людьми самостійно згенерованих якорів відбувається послідовне коригування початкової оцінки, яке, втім, зазвичай виявляється недостатнім через відсутність належної мотивації до точності та обмеженість ресурсу уваги, доступної індивідам. Також зосереджено увагу на важливих потенційних наслідках ефекту якорування, пов’язаних, зокрема, з процесом формування рівноважних цін в умовах, коли готовність споживачів платити підлягає впливу випадкових неінформативних чисел. Ключові слова: сучасні економічні теорії, поведінкова економіка, обмежена раціональність, евристики та когнітивні упередження, ефект якорування, модель вибіркової доступності, ціноутворення, цінові стратегії фірм.
ТЕНДЕНЦІЇ ТА ПЕРСПЕКТИВИ РОЗВИТКУ РИНКУ ВАНТАЖНИХ ПЕРЕВЕЗЕНЬ В УКРАЇНІ
Анотація. Стаття присвячена комплексному дослідженню сучасних тенденцій функціонування ринку вантажних перевезень в Україні з метою виявлення його ключових проблем, чинників розвитку та визначення перспектив підвищення ефективності й конкурентоспроможності в умовах повоєнної відбудови та євроінтеграційних процесів. У дослідженні застосовано метод системного підходу, що дозволив розглядати транспортний сектор як невід’ємну складову національної економіки та міжнародної логістичної системи; методи аналізу й синтезу ‒ для узагальнення даних про стан ринку вантажних перевезень і виявлення причинно-наслідкових зв’язків між змінами у зовнішньоекономічній діяльності та динамікою вантажопотоків; а також методи абстрагування та узагальнення ‒ для формулювання висновків щодо тенденцій розвитку ринку на основі статистичних показників і практичних прикладів. Отримані результати дали змогу виявити зміни у видовій структурі вантажних перевезень, а також інфраструктурні й нормативні обмеження, які знижують потенціал вітчизняного ринку вантажних перевезень, експортно-імпортні можливості національної економіки та темпи її розвитку загалом. Обґрунтовано перспективні напрями реалізації транзитного та експортного потенціалу України, а також визначено ключову роль інвестицій, модернізації інфраструктури й євроінтеграційних процесів у підвищенні ефективності та конкурентоспроможності вітчизняного ринку вантажних перевезень. Ключові слова: ринок вантажних перевезень, транспортний сектор, транзитний потенціал, експортний потенціал, конкурентоспроможність, зовнішньо-торговельний баланс, євроінтеграція.
УКРАЇНСЬКЕ АГРАРНЕ ВИРОБНИЦТВО В СВІТОВІЙ СИСТЕМІ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПРОДОВОЛЬСТВОМ: ВНЕСОК У БЕЗПЕКУ ТА ПЕРСПЕКТИВИ КОНКУРЕНТОСПРОМОЖНОСТІ
Анотація. Мета статті – визначити внесок українського аграрного виробництва у безпеку світової системи забезпечення продовольством та проаналізувати конкурентоспроможність української сільськогосподарської продукції з огляду на перспективи членства України в ЄС. Дослідження проводилося з використанням методів статистичного аналізу для виявлення динаміки та змін у структурі економічних показників, що характеризують роботу українського аграрного сектору. Для визначення головних загроз безпеці світової продовольчої системи застосовано комплексний підхід, адже тут мають місце впливи різноманітних чинників – економічних і політичних, внутрішніх і зовнішніх. Проведено порівняльний аналіз актуальної та передвоєнної ситуації в роботі українського агарного сектору. Результати дослідження показали, що світова система забезпечення продовольством демонструє ознаки можливої кризи, серед суттєвих причин якої є російсько-українська війна, економічні наслідки світової пандемії COVID-19 та регулярні кліматичні катаклізми, що ставлять під загрозу сільськогосподарські врожаї. Зроблено висновок про необхідність удосконалення підходів у політиці ЄС щодо регулювання аграрного виробництва та конкурентних відносин на ринках продовольства в країнах ЄС, зокрема східноєвропейських, у контексті поступового включення в ці ринки українських виробників сільськогосподарської продукції та перспективи членства України в ЄС. Ключові слова: глобальна продовольча безпека; продовольча криза; світові ринки сільськогосподарської продукції; ризики аграрного виробництва; експорт сільськогосподарської продукції; конкурентоспроможність.
БІЗНЕС-МОДЕЛЬ: ГЕНЕЗА ТА ЕВОЛЮЦІЯ ДИСКУРСУ НАВКОЛО КОНЦЕПТУ
Анотація. Упродовж останніх десятиліть термін «бізнес-модель» стрімко увійшов у науковий і прикладний обіг та набув статусу однієї з ключових категорій сучасного менеджменту. Втім, його популяризація випередила концептуальне осмислення: поняття активно використовували у найрізноманітніших контекстах, нерідко без чіткого визначення й теоретичного підґрунтя. Це створило ефект «модного слова», яке застосовувалося як доречно, так і без належного змістового навантаження. Внаслідок цього сформувалася термінологічна невизначеність і фрагментація досліджень, що зумовило потребу у систематизації літератури та простеженні еволюції дискурсу навколо концепту. Дослідження має на меті простежити генезу поняття «бізнес-модель», систематизувати основні підходи до його трактування, виявити концептуальне ядро та визначити сучасні напрями розвитку наукового дискурсу. Використано історико-генетичний метод для аналізу становлення терміна, методи аналізу й синтезу для узагальнення літератури, порівняльний підхід для зіставлення наукових позицій різних авторів, а також елементи контент-аналізу для виявлення закономірностей у розвитку дискурсу. Дослідження показало, що бізнесмодель стала ключовим інструментом оцінювання інтернет-стартапів у 1990-х роках, коли традиційні критерії виявилися недостатніми для прийняття інвестиційних рішень. Попри крах «доткомів» на початку 2000-х років, інтерес до бізнес-моделей не згас, оскільки поширення Інтернету, телекомунікаційних та цифрових технологій у традиційних галузях економіки зумовило появу нових підходів до організації підприємницької діяльності. З пришвидшенням темпів цифровізації економіки статичні підходи, на кшталт «канви бізнес-моделі» Остервальдера, виявилися недостатніми, і в науковому полі посилився інтерес до динамічності бізнес-моделей та здатності компаній адаптувати їх до змін середовища. Українські дослідження розвивають глобальний дискурс, акцентуючи увагу на прикладних аспектах стійкості та адаптації бізнес-моделей підприємств — як у контексті цифровізації та глобальних викликів, так і в умовах воєнного стану. Ключові слова: бізнес-модель; бізнес-стратегія; еволюція дискурсу; цифрова економіка; інновації.
СТІЙКІСТЬ БАНКІВСЬКОГО СЕКТОРУ УКРАЇНИ В УМОВАХ ТРИВАЮЧОЇ ВІЙНИ: ЕМПІРИЧНИЙ АНАЛІЗ ДЕПОЗИТІВ ДОМОГОСПОДАРСТВ
Анотація. До чинників, що сприяють стійкості банківського сектору України, належать депозити домогосподарств, які відіграють ключову роль у підтриманні ліквідності та довіри до фінансових установ. Метою даного дослідження є виявлення основних детермінант, що визначають динаміку депозитів домогосподарств та оцінка їхнього впливу на стійкість банківського сектору України в умовах триваючої війни. Для емпіричного аналізу застосовано кількісні методи, зокрема, багатофакторний регресійний аналіз із використанням корекції Ньюї-Веста. Досліджуваний період охоплює січень 2022 р. – червень 2025 р., що дозволило проаналізувати 42 щомісячних спостереження за обсягами депозитів домогосподарств та макроекономічних змінних, таких як облікова ставка НБУ, обсяги розміщених облігацій внутрішньої державної позики (ОВДП), індекс споживчих цін і курс національної валюти до долара США. Результати регресійного аналізу показали, що обсяги депозитів домогосподарств є чутливими до зазначених макроекономічних факторів. Зокрема, підвищення облікової ставки та прискорення інфляції асоціюються зі зменшенням обсягів депозитів, тоді як збільшення обсягів ОВДП та девальвація гривні стимулюють зростання банківських вкладень населення. Дослідження також виявило структурні зміни у поведінці домогосподарств: підвищений попит на депозити на вимогу та короткострокові вклади (до одного року) у національній та іноземній валютах відображає обережну та адаптивну поведінку, орієнтовану на ліквідність і мінімізацію валютних ризиків. Поєднання аналізу макроекономічних факторів із поведінковими аспектами домогосподарств дозволяє глибше зрозуміти взаємозв’язок між економічною політикою та фінансовими рішеннями населення. Отримані результати розширюють розуміння поведінки вкладників у кризових умовах та мають практичне значення для формування заходів макроекономічної політики, спрямованих на підтримку довіри до банківського сектору України та забезпечення його стійкості. Ключові слова: банківський сектор, поведінка домогосподарств, макроекономічна політика, стійкість, регресійний аналіз, війна.
ФІНТЕХ-ОСВІТА В ЦИФРОВІЙ ЕКОНОМІЦІ: ПІДХОДИ ДО ЕЛЕКТРОННОГО НАВЧАННЯ
Анотація. Високі стандарти якості освіти в сучасному світі можуть бути досягнуті шляхом поєднання традиційних методів навчання з компонентами електронного навчання. Мета статті – представити результати роботи над створенням змішаного курсу «ФінТех у цифровій економіці» із застосуванням інноваційних підходів, штучного інтелекту та експертизи провідних науковців, щоб надати студентам можливість отримувати якісну освіту навіть у воєнний час. Дослідження також має на меті окреслити шляхи вдосконалення фінансової освіти шляхом інтеграції електронних методів навчання. Зокрема, показано, як використання інтерактивних платформ, мультимедійних ресурсів, гейміфікації та інструментів на основі штучного інтелекту сприяє підвищенню доступності, ефективності навчального процесу та оптимізації роботи викладачів. Встановлено, що розроблені електронні компоненти дозволяють студентам навчатися у зручний для них час і темп. Завдяки цим компонентам навчальний процес стає більш інтерактивним, забезпечуючи доступ до широкого спектра навчальних ресурсів і інструментів, а також створюючи безпечніше освітнє середовище, особливо в умовах війни. З’ясовано, що основні е-компоненти курсу повинні включати теми модулів і їхній зміст, опис дисципліни, цілі та результати навчання, інформацію про викладача, дві версії силлабусу (офіційну та в теплій тональності), термінологію курсу, навчальні матеріали, фінальний зворотний зв’язок. Курс повинен бути наповнений різноманітними методами гейміфікації (вибір термінів із глосарію, отримання нагород, щотижневі вікторини, рефлексії, презентації індивідуальних і групових проєктів тощо) для високої мотивації студентів. Результати дослідження показали, що розробка е-компонентів навчальних курсів відкриває можливості для студентів отримувати якісні знання, розвивати аналітичне та критичне мислення, а також забезпечує безперервний і безпечний доступ до освіти. Практичне значення полягає в тому, що запропонований підхід до створення змішаного курсу може бути адаптований для інших дисциплін і освітніх програм, особливо в умовах нестабільного середовища. Ключові слова: змішане навчання, електронні компоненти курсу, FinTech, цифрова економіка, гейміфікація, штучний інтелект, безпечне освітнє середовище, воєнний час.
ПРОБЛЕМИ І ПЕРСПЕКТИВИ РОЗВИТКУ МІСЦЕВОЇ СТАТИСТИКИ (НА ПРИКЛАДІ ЕКОНОМІЧНОГО ПОТЕНЦІАЛУ ТЕРИТОРІАЛЬНИХ ГРОМАД УКРАЇНИ)
Анотація. У статті досліджено сучасний стан місцевої статистики в Україні, зокрема проблеми вимірювання економічного потенціалу територіальних громад в умовах децентралізації. Метою статті є обґрунтування індикаторів економічного потенціалу територіальної громади, що дає можливість оцінювання ефективності місцевого розвитку і є важливим інструментом для удосконалення управління розвитком територіальноїгромади на основі якісних даних. Удослідженні використано методи анкетування територіальних громад, інтерв’ю з представниками органів місцевого самоврядування з урахуванням рекомендацій міжнародних організацій з питань моніторингу сталого розвитку. Практичне значення результатів дослідження полягає у тому, що запропоновані економічні індикатори можуть стати основою для запровадження моніторингу соціально-економічного розвитку територій, виявлення структурних диспропорцій та обґрунтування ефективної політики, що передбачено Законом України «Про місцеве самоврядування». Особливої актуальності моніторинг набуває в умовах економічної нестабільності, демографічних змін та потреби у підвищенні прозорості державного управління і місцевого самоврядування. Стаття підготовлена за результатами участі авторів у Комплексному дослідженні потреб у даних на місцевому рівні для розробки Концепції муніципальної статистики й відповідного законопроєкту на замовлення USAID «ГОВЕРЛА» (2023–2024 рр.) у межах проєкту «Підвищення ефективності роботи і підзвітності органів місцевого самоврядування». Ключові слова: місцева статистика, територіальнігромади, економічний потенціал, децентралізація, цифровізація, статистичне забезпечення, статистичні індикатори.
КРЕАТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ ТА ІНСТРУМЕНТИ МІЖНАРОДНИХ МЕДІАКОМУНІКАЦІЙ ЯК КОМПОНЕНТИ ЕФЕКТИВНОЇ МЕДІАПІДТРИМКИ ІННОВАЦІЙНИХ ПРОЕКТІВ
Метою дослідження є вдосконалення теоретико-методичних засад у сфері творчих технологій та інструментів міжнародних медіакомунікацій як складових ефективної медіапідтримки інноваційних проектів. У статті досліджено та поглиблено наукові уявлення про творчі інструменти та складові маркетингових і соціальних комунікацій. Визначено візуалізацію AR/VR-технологій для створення ефекту занурення для користувача. Запропоновано послідовність застосування креативних технологій та інструментів міжнародних медіакомунікацій як складових ефективної медіапідтримки інноваційних проектів. Проведено порівняльний аналіз позитивних кейсів застосування сучасних креативних технологій міжнародного медіасупроводу інноваційних проєктів. Встановлено, що під час медіасупроводу інноваційних проєктів слід інтенсивно проводити роботу з аналітичними інструментами та цифровими платформами, такими як: Google Analytics, соціальні мережі, SEO-інструменти, email-маркетинг. Визначено, що у ході вдалого медіасупроводу інноваційних проєктів доречним є адаптування контенту для різних медіа платформ. Медіасупровід інноваційних проєктів та застосування його міжнародних креативних медіаінструментів та процедур відбувається під час візитів соціальних, економічних агентів до індустріальних парків, підприємств, кластерів і хабів, B2B-зустрічей з українськими та закордонними виробниками. Екологічні ідеї зростання і поширення у площині маркетингу в сфері високих технологій та стартап-проєктів є значущими, тому вони застосовуються у сфері медіасупроводу і підтримки інноваційних проєктів. Встановлено, що кожна креативна технологія має власні переваги та обмеження, однак їхнє комбіноване застосування у міжнародній практиці медіа супроводу інноваційних проєктів дозволяє досягати високої конкурентоспроможності інноваційних проєктів. Ключові слова: креативні технології, міжнародні медіакомунікації, ефективний медіасупровід, інноваційні проекти.
ВИКОРИСТАННЯ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ В УПРАВЛІННІ ПРОЄКТАМИ ІТ-ГАЛУЗІ
Анотація. У сучасному світі цифровізації та швидкого технологічного прогресу, особливо в ІТ-галузі, ефективність управління проєктами є ключовою для досягнення цілей компаній та адаптації до динамічних вимог індустрії. Метою дослідження є розробка теоретичних, методологічних положень і практичних рекомендацій щодо дослідження та використання штучного інтелекту (ШІ) в управлінні ІТ-проєктами. Методологія дослідження включала аналіз актуальних наукових джерел та сучасних трендів у сферіШІ та підвищення його ролі як ключового чинника розвитку проєктного менеджменту. Досліджується місце України в світовому розвитку ІТ-сфери та пропонується визначення: ІТ-проєкта та управління ним. Особливу увагу приділено потенціалу генеративного та агентного ШІ як інструменту підтримки (copilot) для проєктних команд, зокрема в контексті гнучкої методології AGILE. Для перевірки гіпотез проведено практичні експерименти із застосуванням генеративних моделей ШІ, зокрема Google Notebook LM, для автоматизації рутинних завдань за AGILEфреймворком SCRUM, таких як формування та пріоритизація беклогу, розподіл ресурсів тощо. Досвід використання ШІ перевірено як на прикладі реальних кейсів, так і в навчальному процесі Львівського національного університету імені Івана Франка, що забезпечило високу оцінку його ефективності та доцільності. Ключові слова: штучний інтелект (ШІ), управління ІТ-проєктами, AGILE, фреймворк SCRUM, Google NotebookLM, генеративний ШІ, агентні системи ШІ.
ЗАСТОСУВАННЯ МОДЕЛІ КАНО ДЛЯ АНАЛІЗУ ОЧІКУВАНЬ І УПОДОБАНЬ СПОЖИВАЧІВ ПРИ КУПІВЛІ СУХИХ СНІДАНКІВ
Анотація. Метою статті є визначення вимог, очікувань, побажань споживачів та оцінка ступеня їх задоволеності від купівлі сухих сніданків за допомогою методу «Модель Кано», що допоможе вирішити завдання забезпечення задоволення споживачів. У дослідженні в рамках цього методу було розроблено анкети, що охоплюють різні аспекти споживання сухих сніданків, створено фокус-групу, проведено анкетування та використано отримані результати для побудови діаграм, визначення «портрету цільової аудиторії» та оцінки ставлення респондентів до досліджуваної продукції і бренду. За результатами дослідження з’ясовано побажання споживачів щодо смакових характеристик, визначення рівня прихильності до продукції. Сформульовано висновок, що за індексом виконання споживачам байдужі такі якісні характеристики продукту, як колір, структура та упакування, необхідними є смак і запах, а зовнішній вигляд та форма мають лінійний показник. За індексом важливості упакування є байдужим фактором, структура продукту – необхідним, смак і запах знаходяться на межі необхідності та одномірності, зовнішній вигляд має одномірний показник, а колір – на межі одномірності та привабливості. Запропоновано покращення кожного з атрибутів для підвищення рівня задоволеності споживачів та збуту готової продукції. Ключові слова: управління якістю, метод «Модель Кано», анкети, аналіз очікувань, моніторинг потреб, сухі сніданки.
ТЕОРЕТИЧНІ ДОСЛІДЖЕННЯ АДАПТИВНОЇ ПОВЕДІНКИ СПОЖИВАЧІВ
Анотація. Метою дослідження є обґрунтування власного методу оцінки поведінки споживача в сучасних умовах воєнного стану, а також запропонованої моделі адаптивності поведінки споживача. У дослідженні використано наукові методи − статистичний, експертний та метод апробації. Запропоновано власний підхід до оцінки поведінки споживача в умовах воєнного стану та постійних змін. Представлено визначення понять «внутрішня» та «зовнішня» адаптивність споживача, які є важливою умовою та запорукою його ефективного вибору товарів та досягнення максимального рівня задоволення потреб. У статті також обґрунтовано рівень гнучкості споживача, який є необхідним для адаптації сучасного споживача до ринку в умовах воєнного стану. Сформульовано висновок, що в сучасних умовах постійних змін споживач може максимально задовільнити свої потреби на ринку лише досягнувши високого рівня «внутрішньої» та «зовнішньої» адаптації до ринку, змін його кон’юнктури, системи ціноутворення та коливання рівня платоспроможності. Ключові слова: адаптація; адаптивна поведінка; воєнний стан; «внутрішня» і «зовнішня» адаптація споживача; поведінкова економіка; рівень гнучкості споживача; споживча поведінка; Україна.
ТРАНСФОРМАЦІЯ МАРКЕТИНГОВИХ СТРАТЕГІЙ ПІДПРИЄМСТВ В УМОВАХ ЦИФРОВОЇ ЕКОНОМІКИ: УКРАЇНСЬКИЙ ТА СВІТОВИЙ КОНТЕКСТИ
Анотація. У сучасних умовах глобальної цифрової трансформації маркетинг зазнає суттєвих змін, що обумовлено стрімким розвитком цифрових технологій, зміною споживчих моделей поведінки, зростанням ролі даних та інтерактивної взаємодії. Для українських підприємств, що функціонують в умовах нестабільного соціальноекономічного середовища, цифровізація маркетингової діяльності є не лише засобом підвищення конкурентоспроможності, але й необхідною умовою адаптації до нових викликів. У зв’язку з цим дослідження трансформації маркетингових стратегій у контексті цифрової економіки набуває особливої значущості як для практики управління, так і для розвитку наукових підходів до маркетингу. Метою статті є аналіз трансформації маркетингових стратегій підприємств в умовах цифрової економіки, з акцентом на виявлення ключових глобальних тенденцій, бар’єрів та можливостей для адаптації українських підприємств до нової цифрової реальності. У процесі дослідження використано системний та порівняльний аналіз, узагальнення наукових джерел, структурно-логічне моделювання, контент-аналіз кейсів провідних компаній, а також елементи емпіричного аналізу бар’єрів цифрової трансформації у вітчизняному бізнес-середовищі. В процесі дослідження було визначено, що цифрова економіка сприяє зміні парадигми маркетингу – від трансакційної до реляційної, а згодом – до колаборативної моделі, де споживачі виступають співтворцями цінності. Виокремлено шість ключових глобальних тенденцій: персоналізація на основі даних, розвиток омніканального досвіду, емоційна взаємодія з брендом, впровадження інфлюенсер-маркетингу, створення спільнот навколо бренду та переосмислення довіри й безпеки в цифровому середовищі. Проаналізовано приклади світових компаній, що ілюструють успішну адаптацію до цих трендів. Оцінено специфіку українського контексту, визначено основні бар’єри впровадження цифрових стратегій, серед яких – недостатня цифрова грамотність, низький рівень інвестування, нерівномірність інфраструктури, а також нестабільність воєнного часу. Водночас виявлено значний потенціал для цифрового розвитку українських підприємств. Ключові слова: цифрова трансформація, персоналізація, омніканальність, цифровий маркетинг, бар’єри адаптації, інновації в маркетингу, українські підприємства, глобальні тенденції.
МАРКЕТИНГ В ЕПОХУ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ: ЯК CHATGPT ЗМІНЮЄ КОМУНІКАЦІЮ З КЛІЄНТАМИ
Анотація. Метою статті є визначити функціональні можливості ChatGPT як інструменту маркетингової комунікації, оцінити його переваги та ризики у взаємодіїзі споживачами, а такожнадати практичні рекомендаціїщодо інтеграціїмовнихмоделей штучного інтелекту в маркетингові стратегіїз урахуванням етичних та репутаційних викликів. У дослідженні використано міждисциплінарний підхід іззалученням методів теоретичного аналізу наукової літератури, контент-аналізу практичних кейсів впровадження ChatGPT у різних секторах економіки, а також елементів критичного аналізу сильних і слабких сторін технології в контексті маркетингової комунікації. Структурно-функціональний підхід дозволив систематизувати функції ChatGPT у межах цифрових стратегій брендів. У результаті дослідження проаналізовано теоретичні засади використання ШІ в маркетингу, визначено ключові функціональні можливості ChatGPT у побудові діалогу зі споживачами, зокрема персоналізацію, автоматизацію, генерацію контенту та аналітику зворотного зв’язку. Представлено таблицю сильних і слабких сторін застосування ChatGPT у маркетингових комунікаціях. Узагальнено практичні кейси його використання у таких секторах, як фінанси, охорона здоров’я, e-commerce, енергетика, освіта та креативні індустрії. Розроблено комплекс рекомендацій щодо етичної інтеграції ШІ в маркетингові стратегії. Інтеграція ChatGPT у маркетингові комунікації має значний потенціал для підвищення ефективності взаємодіїз клієнтами, оптимізації витрат і підвищення рівня задоволеності споживачів. Проте доцільність його застосування обумовлюється необхідністю поєднання з людським супроводом, дотриманням етичних стандартів, прозорості, а також регуляторних вимог щодо обробки даних. ChatGPT повинен розглядатися як інструмент підсилення, а не заміщення комунікаційної функції бренду. Ключові слова: цифровий маркетинг, персоналізація, залучення клієнтів, генеративні мовні моделі, маркетингові інновації, інформаційна безпека.
ВІЗУАЛІЗАЦІЯ БРЕНДУ ТА ЇЇ ВПЛИВ НА ПОВЕДІНКУ СПОЖИВАЧА
Анотація. Метою дослідження є визначення ролі візуальних елементів бренду (колірні схеми, типографіка, загальний стиль айдентики) у формуванні підсвідомих емоцій споживачів та виявлення закономірностей їхнього впливу на емоційне сприйняття й поведінкові реакції для практичного застосування в маркетингових комунікаціях. У статті досліджено комплексний вплив візуальної айдентики бренду на формування емоцій та поведінкових реакцій споживачів у процесі маркетингової діяльності. Актуальність теми зумовлена посиленням ролі візуальної комунікації у конкурентному ринковому маркетинговому середовищі та зростанням значення емоційного компоненту у процесі прийняття споживчих рішень. Розглянуто ключові елементи візуалізації бренду – колірні схеми, шрифтові рішення, та загальний стиль айдентики – як інструменти впливу на підсвідомі емоційні реакції аудиторії. Методи дослідження: аналіз і синтез; порівняльний аналіз вітчизняних і зарубіжних практик; контентаналіз візуальних компонентів брендів у медіа та соціальних мережах; психологічний і нейромаркетинговий аналіз (поведінкові індикатори та емоційні реакції); кейс-метод; системний підхід для побудови узагальненої моделі впливу візуальних елементів на споживача. Проведено систематизацію основних каналів бренд-комунікацій, через які візуальні образи сприяють зміцненню емоційного зв’язку та підвищенню лояльності споживачів. Запропоновано структуровану методику оцінки емоційного впливу візуальних елементів бренду, яка враховує особливості культурного контексту та специфіку цільових аудиторій.Отримані результати підтверджують, що продумана візуальна айдентика здатна підвищувати рівень впізнаваності бренду, стимулювати позитивне емоційне сприйняття та впливати на купівельну поведінку. Практичне значення дослідження полягає у можливості використання розроблених підходів для оптимізації дизайн-рішень, підвищення ефективності комунікацій та побудови стійкої емоційної взаємодії бренду зі споживачем. Ключові слова: бренд, візуальна айдентика, бренд-комунікації, кольорова психологія, поведінка споживача, культура маркетингової діяльності.
СОЦІАЛЬНІ ПІДПРИЄМСТВА ЯК КАТАЛІЗАТОРИ СТАЛОГО РОЗВИТКУ
Анотація. Метою статті є виявлення чинників, що сприяють активізації соціальних змін у суспільстві шляхом розвитку соціального підприємництва як інструменту досягнення цілей сталого розвитку в умовах сучасних глобальних викликів. Методологічну основу дослідження становлять елементи якісного аналізу, зокрема методи порівняльного аналізу ініціатив соціального підприємництва, експертного оцінювання, узагальнення аналітичних звітів і кращих практик, а також застосування дизайн-мислення для моделювання стратегічних напрямів розвитку. Проаналізовано соціальні підприємницькі ініціативи, що поєднують соціальну місію з підприємницькою діяльністю, та охарактеризовано їхній вплив на місцевий і національний рівень розвитку. Результати дослідження вказують про здатність соціальних підприємств виступати каталізаторами сталого розвитку через створення інноваційних моделей зайнятості, сприяння інклюзії, вирішення соціальних проблем і зміцнення локальних громад. Запропоновано стратегічну матрицю розвитку соціального підприємництва, побудовану на поєднанні рівня усвідомлення проблеми та наявності знань про її вирішення з використанням технології дизайн-мислення. Матриця дає змогу визначити позицію підприємства в системі, виявити слабкі місця та окреслити напрями дій: від реалізації наявних ініціатив і масштабування успішних практик до подолання дефіциту знань чи виявлення «сліпих зон». На прикладі підприємств Astarta та Syngenta показано можливості перенесення кращих практик, формування партнерств, інвестування в дослідження та освіту, що сприяє посиленню соціальної цінності та інноваційності бізнес-моделей. Обґрунтовано необхідність формування сприятливого середовища для масштабування соціального підприємництва, включаючи розвиток партнерств, інституційної підтримки та інтеграції соціального підприємництва в політику сталого розвитку. Ключові слова: соціальне підприємництво, сталий розвиток, соціальні інновації, ESG, підприємницькі ініціативи.
РОЗВИТОК ІНСТИТУЦІЙНОЇ МОДЕЛІ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПРОЗОРОСТІ ТА ДОВІРИ В СОЦІАЛЬНО-ТРУДОВИХ ВІДНОСИНАХ
Анотація. На сьогодні традиційні механізми державного регулювання вже не відповідають викликам сучасної економіки, що зумовлює потребу у впровадженні нових інструментів партнерської взаємодії між державою, бізнесом і працівниками. Тож, метою статті є розвиток моделі взаємодії соціальних партнерів, спрямованої на забезпечення прозорості та довіри в соціально-трудових відносинах на основі поєднання принципів трипартизму, цифрових технологій та механізмів соціального діалогу. У дослідженні використано загальнонаукові методи аналізу й синтезу, структурнологічний підхід та графічну інтеграцію, що дозволило сформувати узагальнену модель взаємодії держави, роботодавців і працівників. Центральним елементом моделі виступає «Профіль соціально-трудової відповідальності роботодавця», що поєднує верифіковані індикатори у п’яти блоках: зайнятість і можливості праці, права на роботі, соціальний захист, соціальний діалог та прозорість і довіра. Аргументовано, що інституціоналізація моделі потребує нормативно-правового закріплення (постанова Кабінету Міністрів України, Закон «Про корпоративну соціальну відповідальність») та запуску пілотних проєктів за участю провідних job-сайтів. Виявлено, що міжнародна практика (ЄС, США, скандинавські країни) підтверджує ефективність поєднання державних регуляторних інструментів із системами заохочення соціально відповідального бізнесу. Зроблено висновок, що імплементація моделі сприятиме зниженню інформаційної асиметрії на ринку праці, підвищить довіру між стейкхолдерами та посилить конкурентоспроможність компаній. Запропонована модель не лише підвищить прозорість ринку праці, але й трансформує роль державних органів – від пасивних спостерігачів до активних модераторів соціально-трудових відносин. Ключові слова: трипартизм, соціальний діалог, інституційна модель, соціальна відповідальність роботодавця, цифровізація, соціально-трудові відносини.
ESG ЯК ІНДИКАТОР ЕКОЛОГІЧНОЇ, СОЦІАЛЬНОЇ ТА УПРАВЛІНСЬКОЇ ЕФЕКТИВНОСТІ БІЗНЕСУ: ДОСВІД ПРОВІДНИХ МІЖНАРОДНИХ КОМПАНІЙ
Анотація. Метою дослідження є обґрунтування підходів до використання ESG як сучасної концепції, що є індикатором ефективності діяльності провідних міжнародних компаній, з акцентом на виявлення зв’язку між рівнем розвитку ESG-складових і показниками екологічної, соціальної та управлінської результативності бізнесу у контексті сучасних вимог сталого розвитку. Основу дослідження становили методи контент-аналізу, синтезу і узагальнення, які дають можливість систематизовано виокремлювати кількісні показники з текстових джерел. Метод кореляційного аналізу застосовувався для визначення статистичної значущості взаємозв’язку і впливу соціальних компонент ESG на фінансову стійкість міжнародних компаній. На завершальному етапі дослідження використовувалися методи описової статистики. У статті досліджено структуру ESG за трьома ключовими компонентами (екологічним, соціальним та управлінським) з деталізацією відповідних показників. Проведено аналіз ESG-рейтингів міжнародних компаній за даними MSCI ESG Ratings, Sustainalytics ESG Risk Ratings та LSEG ESG Score 2024 року. За результатами аналізу здійснено порівняльну оцінку позицій десяти транснаціональних корпорацій у межах різних систем оцінювання, що дало можливість визначити особливості підходів до управління ESG-ризиками та рівень прозорості. Проведено оцінку показників, що формують екологічну складову ESG. Визначено лідерів за окремими екологічними показниками та досліджено стратегічні цілі компаній щодо досягнення вуглецевої нейтральності (Net Zero). Проведено емпіричне дослідження взаємозв’язку між соціальними компонентами ESG та фінансовою стійкістю провідних міжнародних компаній на основі застосування методу кореляційного аналізу. Визначено, що найсильніший позитивний вплив на фінансову стійкість має залученість і розвиток працівників. Проаналізовано управлінську складову ESG-підходу, охопивши чотири основні аспекти: структуру корпоративного управління, етику бізнесу, прозорість та звітність, а також акціонерне управління. Ключові слова: ESG, соціальна відповідальність, сталий розвиток, зелена енергія, екологічна ефективність, корпоративне управління, етика бізнесу, прозорість звітності, нефінансові ризики, інвестиційна привабливість, кореляційний аналіз.